![המכונית של שימי by Bella Ifra - Illustrated by בלה יפרה - Ourboox.com המכונית של שימי by Bella Ifra - Illustrated by בלה יפרה - Ourboox.com](https://ourboox-media-prod.s3.eu-west-1.amazonaws.com/wp-content/uploads/2015/02/%D7%94%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%A0%D7%99%D7%AA-%D7%A9%D7%9C-%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%99-500x429.jpg)
(שימי נכנס ובידיו מכונית ג’יפ פשוטה ושבורה, הוא מתחיל להסיע אותה)
שימי: טרררר.. טרררר… ביפ-ביפ-ביפ…. (מרים את המכונית, מסובב אותה ומתבונן בה מכל מני צדדים, מסתכל על הילדים, מראה להם את הג’יפ) הנה, המכונית החדשה שלי, היא דווקא בסדר, יש לה גלגלים והיא נוסעת טוב מאוד (מסיע אותה שוב) … טרררר.. טרררר… ביפ-ביפ…
אמא: שלום שימי. רגע, רגע, מה זה?
שימי: (שימי מסתיר את המכונית) שלום אמא. מה?
אמא: עם מה אתה שיחקת? תראה לי?
שימי: (מוציא את המכונית, מראה לאמא, מתבייש): עם ג’יפ…
אמא: (לוקחת את הג’יפ, מסובבת אותו ביד) מאיפה לקחתה את המכונית הזאת?
שימי: זאת מכונית של יוסי.
אמא: של יוסי? ואיפה הג’יפ עם השלט שקניתי לך אתמול?
שימי: אה… היא אצל יוסי….
אמא: למה?
שימי: (מלטף את המכונית באהבה) אה… עשינו החלפות.
אמא: מה זאת אומרת, החלפות?
שימי: אמא, יוסי מאוד התלהב מהג’יפ החדש שלי.
אמא: נו, ו…
שימי:): אז הצעתי לו לעשות החלפות.
אמא: מה, החלפות? איזה החלפות? אתה יודע כמה כסף עלתה המכונית שלך? קניתי לך מתנה, שימי, לך – לא ליוסי.
שימי: אמא, אבל אצל יוסי אין משחקים בכלל, רק הג’יפ הישן הזה, שאמא שלו לקחה מהגמ”ח.
אמא: שימי, אני כועסת, לפחות הייתה מבקש ממני אישור!
שימי: (מוריד את הראש) גם יוסי אמר כך… (מסתכל על אמא) אבל אמא, פחדתי להתחרט ולא לתת לו אחר כך בכלל! (מלטף לאמא את היד) אל תכעסי עלי אמא, בבקשה. (שוב מוריד את הראש מבושה)
אמא: (נוגעת לסנטר של שימי, מרימה את ראשו עליה) אוי שימי – שימי שלי… טוב, יוסי שמח על ההחלפה?
שימי (מהנהן עם הראש): מאוד!
אמא: ואתה, שימי, שמח?
שימי : מאוד, מאוד!
אמא (מחבקת את שימי): נו, אז גם אני מאוד – מאוד שמחה שיש לי בן כזה, שימי צדיקי.
שימי: (מסתכל על אמא) את אמא הכי טובה באולם! אמא שלי!
אמא: אתה יודע שמי, שבמידות שלך, בהתחשבות שלך, אתה דומה לרבי צמח-צדק! רוצה, אני אספר לך סיפור עליו?
שימי: (מתלהב) כן אמא, מאוד רוצה!
אמא (מנשקת את שימי ): אז תשמע, שימי. רבי צמח-צדק היה רב בעיר לובאביץ’,
שימי: (מרים את היד) אה, אני יודע, הוא היה רבה של חב”ד!
אמא: כן, שימי. רבי צמח-צדק היה נוהג בכל יום ראשון לתת עצות וברכות לחסידים שלו, עד שעות מאוחרות של לילה.
שימי: איזה צדיק!
אמא: פעם באו אליו אנשים עשירים שרצו לשמוע דברי חוכמתו. כאשר הם ראו שיש הרבה חסידים עניים על יד בית של רבי צמח-צדק, הם היו מאוד לא מרוצים. הם נכנסו לרבי וביקשו שהערב הוא רק ידבר דברי חוכמה ולא יקבל את החסידים הפשוטים.
שימי: (מכסה את הפה שלו ביד): אוי, אז מה עשה הרבי?
אמא: הרבי הסתכל עליהם ואמר שהוא מסכים רק בתנאי אחד, שאף יהודי שגר בער לובאביץ’ לא יהיה נוכח בזמן הזה.
שימי: ככה רב צמח-צדק אמר, למה?
אמא: אז תשמע, מה קרה. העשירים יצאו אל הרחוב וגירשו את החסידים העניים, אמרו להם שרב צמח-צדק היום ידבר רק איתם. ושעניים לא יבזבזו את זמנו של רבי צמח-צדק.
שימי: (קופץ) מה? למה הם דיברו כך? למה הם חושבים רק על עצמם? למה הם לא מתחשבים? הרי העצות והברכות של רבי צמח-צדק מאוד עוזרים לחסידים עניים, נכון אמא?
אמא: כן שמי, אבל הם לא רצו לחשוב על אחרים, הם חשבו רק על עצמם.
שימי: (מנענע עם ראשו בצער) אז מה אמר להם רבי צמח-צדק?
אמא: כאשר הם נכנסו לרבי, הוא שאל, האם נמצא מי שהוא מעיר לובאביץ’? הם בשמחה ענו לו, שאין אף אחד מהעיר הזאת.
שימי: ומה קרה? (פוער את הפה בצפייה לתשובה)
אמא: אז רבי אמר להם, אני מלובאביץ’ ואני גם לא צריך להיות פה, ויצא. אז הבינו העשירים שהרבי מאוד כועס עליהם ולימד אותם לקח.
שימי (צועק) מגיע להם! מגיע להם!
(אמא ושימי צוחקים)
שימי: אני כל כך אוהב אותך, אמא. את תמיד מספרת לי סיפורים מעניינים, את משחקת איתי, את יודעת הרבה משחקים… אמא, סבתא גם קנה לך הרבה משחקים, כמו שאת קונה לי?
אמא: לא שימי, לסבתא לא היו כסף לקנות לי משחקים.
שימי: או!… היו לך חברות טובות שנתנו לך לשחק במשחקים שלהן, נכון?
אמא: לא שימי, כולנו היינו באותו מצב.
שימי: אז מה עשיתן? במה שחקתן?
אמא: עשינו בובות מפרחים.
שימי: איך אפשר לעשות בובה מפרחים?
אמא: כאשר נטייל בגינה, אני אלמד אותך.
שימי: טוב, בובות מפרחים – זה בקיץ. אבל מה עשיתן בחורף?
אמא: בחורף עשינו בובות מכפפות ומגרביים, וגם … מסמרטוטים.
שימי: מה? מסמרטוטים?… איזו מין בובה זאת?
אמא: (מחפשת בתיק) תסתכל שימי, אני השארתי לי למזכרת בובה אחת כזאת (מוציאה את הבובה ונותנת לשימי)
שימי: (מסובב את הבובה בידיים, עושה פרצוף) אי… באמת מסמרטוט… (פתאום מתפלא) או! היא דווקא חמודה מאוד! הבובה הכי חמודה שראיתי! (מסתכל על אמא) אמא, את יכולה לתת לי אותה למתנה?
אמא: בוודאי, אבל בתנאי אחד…
שימי: מה?
אמא: שלא תעשה איתה החלפות. תשמור עליה, טוב?
שימי: טוב, אמא. (מסתכל על הבובה) אני אקרא לך רותי… (נותן לאמא נשיקה) את אמא הכי טובה בעולם!
אמא: אתה ילד הכי מקסים בעולם!
שימי: (שם את כף היד שלו על הפה, מפאק)אמא, אני עייף… אני רוצה לישון… אמא, תשירי לי שיר, טוב?
אמא: (משכיבה את שימי על הברכיים, שרה)
ילד שלנו, כל כך ציפינו לך
ילד שלנו, כל כך רצינו בך
ילד שלנו, נתת הרבה אהבה
ילד שלנו, הבאת אושר ושמחה
ילד שלנו, ילד שלנו,
אנחנו מאוד אוהבים אותך
ילד שלנו, ילד שלנו,
אנחנו מאוד אוהבים אותך…
שימי: (מרים את הראש,מסתכל על אמא) אמא שלי, אמא שלי
אני מאוד אוהב אתך
(מסתכל על הבובה) רותי שלי, בובה שלי
אני מאוד אוהב אתך…..
אמא: (מלטפת את שימי) תישן צדיק שלי, חלומות טובים ומתוקים, שימי שלי,… ש… ש…ש.. ילדים, שימי נרדם… אתם רוצים לראות על מה שימי חולם? (אמא משכיבה א שימי על הספסל, מכסה אותו עם שמיכת קיץ, ניגשת לתיק ומוציא ממנו קופסה בצבע אדום. מהקופסה מציצים שני חתולים. הגורה קופצת מהקופסה ומתחילה לשחק עם הנוצות שעל הקופסה.
הגור ( קופץ גם ודורש): תני לי גם לשחק!
הגורה: ב.. ב… ב…
הגור: הרבה!
הגורה: (עם אירוניה) בבקשה! (נותנת לגור לשחק, גור מתנפל על הנוצות ומוציא את כולם מהמקום)
אמא: (משחקת איתם ושרה)
יש לי שני גורים
שני חתולים קטנים
גורת ג’ינג’ית והגור השחור
על גבם אצלם פסים לבנים
ואני מאוד אוהבת אותם
משאשים אותי
גורים שלי
קופצים עלי
מלקקים פני
יש לי שני גורים
שני חתולים קטנים
גורת ג’ינג’ית והגור השחור
הגורים: מייאו!!!
אמא: (מראה לילדים את החתולים) את הגורים עשיתי מגרביים, נכון הם חמודים? אבל גם הם התעייפו לשחק ורוצים כבר לישון, הם רק גורים, הם מאוד-מאוד קטנים… אז ליל מנוחה, חמודים. (מכניסה אותם לקופסה שלהם ומחזירה את הקופסה לתיק)
אמא: מה עוד יש לי כאן? (מהתיק יוצאות שתי בובות מצחיקות,אמא משחקת איתם, מרקידה אותם ושרה)
שני שכנים, שני גמדים
חברים מאוד טובים
כשבבוקר נפגשים
בשמחה מפטפטים
לורי-לורי-לורי-לה
לה-לה-לה-לה-לה
שני חברים, שני גמדים
עד הערב הם עובדים
ולמרות שעייפים
שוב בשמחה מפטפטים
לורי-לורי-לורי-לה…
לילה טוב, לה-לה-לה-לה
גם לך ליל מנוחה
חלומות מתוקים
עד חצות הם מאחלים
לורי-לורי-לורי-לה
לה-לה-לה-לה-לה
אמא: (מראה לילדים את הבובות) את הגמדים עשיתי מכפפות, נכון הם מצחיקום? אבל גם הם התעייפו, הם עבדו כל היום, פטפטו כל הערב, רקדו בלי סוף ועכשיו רוצים לישון (פונה אל הבובות) נכון? … אז ליל מנוחה, חמודים.
(רוצה להחזיר אותם לתיק, הבובות מתנגדות)
הבובות: לא רוצים, אנחנו גדולים, לא רוצים לישון! רוצים לדבר, לדבר עוד ועוד! לורי-לורי-לורי-לה
אמא: גדולים?! … גמדים!! (מחזירה לתיק)
אמא: מה עוד יש לי כאן? (ברקע שיר “אם הייתי רוטשילד”, אמא מרקדת את בובה הגדולה – טוביה)
שימי: אמא!
אמא: אוי! שימי שלי התעורר. רק רגע שימי, אני כבר בא…
שימי: אוי אמא! איזה חלום יפה חלמתי… חלמתי שאת משחקת בבובות!
אמא: כן שימי שלי, אני מאוד אוהבת לשחק בבובות, עד עכשיו…
שימי: (מחבק את אמא) את אמא הכי טובה בעולם!
אמא: ברורררר…. אמא שלך, מגיע לך! וגם לי (מחבקת את שימי) בובה שלי!
(סוף)
תמונה ראשונה מהצגת בובות “המכונית של שימי”. בהמשך שימי רואה חלומות שאמא שלו משחקת עם בובות שעשתה אותם מכל מני חומרים…
המכונית של שימי/ בלה יפרה
מחזה לתיאטרון בובות. – כה לחי לספר העשירי שלך.
היא מציירת, מנגנת, כותבת שירים ומחזות וגם משחקת – זוהי בלה יפרה שכל המוזות של האמנות אוהבות אותה.
היא מפרגנת לכולם יש לה נשמה טובה ולב טוב.…
בלה יקרה , אנחנו שמחים מאד שאת מוסיפה כל כך הרבה חן ,חוכמה רגישות ואהבה ל OURBOOX ולקהילה שלנו.
קישור לדף הספרים של בלה יפרה ותבחרו לכם מה לקרוא.
Published: Feb 8, 2015
Latest Revision: Mar 24, 2015
Ourboox Unique Identifier: OB-30963
Copyright © 2015